www.titlovi.com
Srečali boste neznane ljudi
v tuji, sovražni državi.
Ne družite se z Nemci.
Ne bra-ti-te se...
Kaj to pomeni?
Da z njimi ne smemo biti prijateljski.
To hišo bo zasegla britanska vojna uprava
po ukazu vojnega komisariata.
Z dovoljenjem, Fraulein.
Hiša pripada družini Lubert.
On je arhitekt, gospod.
POSLEDICE
Rachael.
Hej, Lewis.
Mojbog, poglej jo.
Hladno je.
Res je.
Pridi.
Daj meni.
Dobrodošli. Vstopite.
Naj vam razkažem hišo.
Vstopite, prosim. Dovolite, da vam razkažem hišo.
Še vedno naletijo na trupla.
25.000 trupel še vedno niso identificirati.
Kako si?
V redu. Dobro. Pa ti?
Biti je moralo težko.
Mislim, tudi zate.
Za nas vse.
V enem tednu smo na Hamburg vrgli već bomb,
kot jih je med vso vojno padlo na London.
To je bilo drugače.
Ja.
Hvala, Barker.
Polkovnik Morgan.
Dobrodošli. -Herr Lubert.
Prosim, vstopite. Naj vam razkažem hišo.
To je moja žena, ga. Morgan.
Me veseli.
Kar naprej, ga. Morgan. -Hvala.
To je najlepši prostor v hiši.
Lepo je. Kajne, ljubica?
Zelo moderno.
Da, res je.
To je Steinway.
Sijajen instrument. -Da.
Igrate?
Pravzaprav ni čas za to.
Mislim, da bo dobro zanj, če boste zaigrali nanj.
Kaj je bilo tam zgoraj?
Slika. Zdaj je poškodovana.
Nisem je še zamenjal.
Glavno stopnišče je tam.
Naša knjižnica.
Herr Lubert je arhitekt.
Bil sem.
Zdaj delam pri preši za pločevino.
Pogledamo?
Die Elbe.
Teče vse do...
Žal ne poznam angleškega imena.
Za Deutsche See?
Severno morje. -Severno morje, da.
Na koncu je vse skupaj eno morje.
Prav imate.
Hladno je. Se vrnemo?
Upam, da boste tukaj tako srečni, kot sva bila midva.
S hčerko vam ne bova v napoto,
dokler naju ne preselijo v taborišče.
Hvala.
Lahko bi mi povedal.
Kaj?
Spominja me na najin medeni mesec.
Moj bog.
Lepa si.
Še vedno imaš to.
Seveda.
Kadiš?
Dr. Mayfield pravi, da lahko pomaga mojim živcem.
Pa se obnese?
Se spominjaš koče?
Z luknjasto streho?
Dva tedna je deževalo. -Spominjam se.
In tisti mraz...
Sežgal si moje knjige.
Moral sem. Nisem imel izbire.
Tudi Agatho Christie.
Lahko bi počakal, da bi izvedela, kdo je bil morilec.
Butler. -Saj. Vedno je butler.
Srečni časi.
Dobro. Prišel je guverner.
Wilkins.
Gospod.
V taborišče so peljali hrano, gospod.
Mislim, da je bila granata.
Dva naša sta mrtva.
Prekleti plenilci še poslabšujejo stvari.
Nazaj! Odvrnite jih!
Nazaj! -Zmigajte se!
Spravite jih stran!
Kristus...
Poglejte jih.
Ja, to ti naredi pičlih 900 kalorij na dan.
Če so lačni, vsaj ne povzročajo drugih težav.
Keith Burnham, divizijska obveščevalna.
Kaj imamo?
Ste ga prijeli? -Imamo ga.
Kaže, da je iz Volčjega odreda. -Saj je.
Ne morejo se sprijazniti s porazom.
Stotnik, naj poskrbim za naša fanta?
Seveda.
Doktor! Wilkins, poiščite doktorja!
Da, gospod!
Kaj sem rekel. 88.
Heil Hitler.
Vojak! Spravite naše može na tovornjak.
In naj nekdo počisti tole.
Hej.
Ti si gotovo Freda.
Kaj bereš?
Freda.
Ne smeš hoditi sem dol.
In sleci uniformo!
Nikoli ne uboga.
Jaz sem samo njen oče.
Čas je za šolo.
Dobro jutro, ga. Morgan.
Želite skodelico kave?
Oprostite, jaz...
Prosim, ga. Morgan. Če dovolite...
Oprosti, bilo je nekaj nujnega.
Hvala, Heike. Kako ste? -Dobro, hvala.
Vidim, da imaš kavo.
Raje bi čaj. -Čaja ne pijejo.
Skušal ga bom izdreti v NAAFI-ju.
Torej ostane kava? -Ni nujno.
Si se naspala?
Pravzaprav sem se res.
Dobro.
To je res dobro.
Raje bi videla, če bi bila sama.
Kaj?
Hvala, Heike.
Kaj će jim dovoliva ostati?
Osebju? Ga potrebujeva?
Lubertovima.
Misliš, da bi stanovali skupaj?
Onadva bi stanovala v zgornjem nadstropju.
Rach, saj je sploh ne bi opazila.
Vsi to delajo? -Izvoli.
To ni isto. Nihče drug nima tako velike hiše.
To ni tisto, kar sva želela.
Velika hiša, osebje, umetniške slike.
Vem.
Mislila sem, da bova skupaj.
Saj sva skupaj.
Sama.
Jaz...
Zaradi tega mi je neprijetno.
Zaradi njiju.
Neprijetno ti je, ker sta Nemca.
Zunaj je kaos, Rachael.
Ne moremo nastaniti ljudi,
zanje nimamo dovolj hrane.
Nima smisla metati Lubertove ven.
Nisi mi pojasnil, v kaj se spuščam.
Ni bilo tako mišljeno. -Nič ni bilo tako mišljeno.
A sva vseeno tukaj.
Hvala vam.
Zelo sem vama hvaležen. Dobrodošla pri naju.
Hvala.
Težko?
Težje, kot sem mislila.
Oprostite...
Mi lahko nekdo pomaga, prosim?
Rada bi prestavila rastline.
Rastline?
Zastirajo svetlobo.
Prestavljam jih. -Očitno jih ne mara.
Vam ni všeč stol?
To je Mies van der Rohe.
"Hiša ustvarjanja."
Zasnovan je kot eden najudobnejših stolov,
kar so jih naredili.
Vendar ni.
In grd je.
To je šola Bauhaus.
Njihova filozofija je bila izločiti vse nepotrebno.
Res potrebujete filozofijo za ustvarjanje nečesa udobnega?
Pravzaprav je za vsako stvarjo tudi kanček filozofije, kajne?
Herr Lubert, prosim ne plazite se po hiši.
Dogovorili smo se, da boste uporabljali vajine prostore.
Najin "sektor". Seveda.
Skušal si bom zapomniti.
In će vaša hčerka želi kaj iz svoje sobe,
bom prosila Heike, da ji odnese gor.
Vse to je zanjo zelo novo. -Vseeno.
Pogovarjal se bom z njo. -Pogovoril.
Oprostite? -V angleščini v tem primeru
"govorite" z nekom.
Tole sem vam prinesel.
Kot gospodarici hiše vam pripadajo.
Slastno, Heike. Hvala vam, resnično.
Hvala, ga. Morgan.
Spet to počne. Smehlja se.
Ker si ji rekla, da je ona slastna.
Potrudila sem se. -Vem.
Ne vem, kako to počneš.
Kaj?
Vse delaš kot prej. Vse svoje majhne obrede.
Vstaneš, se obriješ.
Ješ, hodiš na delo.
Kot da se ni ničesar zgodilo. -Prosim, Rachael.
Mislim, da ta pogovor ne pelje nikamor.
Ne? -Ne.
Ne? Kako pa naj govorim?
Ti moram dati primer?
Kdaj si postal tako pravičniški?
Ste ga videli?
Pustite jo pri miru!
Pridi, greva na čaj.
Ne vem, kdaj je postal tako pobožnjaški.
Teža te dostojnosti me ubija.
Lawrence Hamburški. Tako mu pravi Keith.
Tisti, ki je mehak do domačinov.
Kaže, da ima Luberta resnično rad.
Lew jima je dovolil ostati.
Je to pametno?
Morda ni opaziti odkritega sovraštva,
a se gotovo skriva pod površjem.
Bodi previdna, niso takšni kakor mi.
Dober dan.
Freda! Pojdi v svojo sobo.
Takoj.
Dobro je bilo.
Prosim, oprostite ji, ga. Morgan.
Morala bi vas prositi za dovoljenje.
V redu je. -Ne, ni.
Dobro igra. -Zelo slabo igra.
Nikoli ne vadi.
Claudia je obupala nad njo.
Claudia?
Njena mati.
Moja žena.
Je tudi ona kje v hiši?
Umrla je med bombardiranjem.
Zelo mi je žal.
Če želi Freda igrati, ne vem, zakaj ne bi.
Popoldne, za pol ure ali...
Se nismo dogovorili za naše "sektorje"?
Moraš zdaj zabijati?
To je zdaj njihov dom.
Zabijam kar tako.
Bi rada, da naju preselijo v taborišče?
Mami je imela prav. Strahopetec si.
Dobili boste bone in malico.
Pred večerom vas bomo odpeljali domov.
Jih imaš 16?
Trupla!
Tukaj so trupla!
Umaknite se.
Spravite jih stran, Tom, boste?
Prijeten konec. -Še zadnji seks, preden ugasnejo luči.
Pridi. Ne poslušaj teh idiotov.
Odstranite trupli.
Oprostite, ker motim.
Zgoraj je hladno. Prej sem nasekal nekaj polen.
Smem? -Seveda.
Ni vam treba prositi za dovoljenje.
Nocoj odhajava ven.
Vam smem ponuditi pijačo?
Ne, hvala.
Potem pa lahko noč.
Lahko noč.
Nisem še pozabil. -Keith bo kmalu prišel.
Vesela sva, da sta prišla. -Hvala.
Dobro je, da smo se končno dobili
in da sva lahko odšla iz hiše.
Kakšna hiša, kajne?
Z Nemcem bi se kar splačalo živeti.
Zanimivo... Tudi vama manjka slika.
Tudi nama manjka ena. -Pri vseh je tako.
Praznine so tam, kjer je bil izobešen.
Kdo? -Führer.
"Madež, ki se ne da odstraniti."
Ljudje jih skušajo zakriti.
Oprostite, ker ste me čakali.
Hvala.
Glede na njihove odgovore jih razvrstimo od črnega do belega.
Če so čisti, dobijo oznako "persilschein", potrdilo pralnice.
S tem spričevalom se lahko vrnejo v normalno življenje.
Ima tudi Lubert persilschein?
Je to pomembno? -Da.
Pravico imam vedeti, če živim z nacistom.
Mislim, da je pomembno.
Ne verjamem, da lahko ljudi presodiš
po odgovorih z vprašalnika.
Ne? Kako pa potem?
Pogledaš jih v oči.
Lubert ni nikoli nosil uniforme. -To ni bistveno.
Na njegovih rokah ni krvi. -Na vseh rokah je.
Resno, Lew, včasih se sprašujem, na čigavi strani si.
Celo po vsem, kar so storili...
Vojna je končana. Mi smo zmagovalci.
Konec.
Sladico bomo imeli v dnevni sobi.
Torej, jo ima ali ne?
Ne še.
To je formalnost.
Gremo?
Dobro jutro, gospod.
Papirje, gospa.
Papirje.
Hvala.
Papirje, gospod.
Vi ste potemtakem gradili za nacistične uradnike.
Po letu 1933 smo gradili, kar so nam ukazali.
Je bombardiranje vplivalo na zdravje vas in vaše družine?
Preprosto vprašanje.
Vplivalo je na zdravje moje žene.
Je ena od 40.000 mrtvih,
potem ko so britanski bombniki porušili to mesto do tal.
27. julija 1943.
Povejte še kaj o vaši ženi.
Je bil denar njen?
Da, njena družina je bila bogata.
Bili so lastniki verige ladjedelnic.
Ladje so gradili za prevoz nacističnega orožja?
Med mnogimi drugimi stvarmi.
Razumeti morate, da z ženo nisva imela
ničesar z dejavnostjo njene družine.
Trdite, da nikoli niste bili član nacistične stranke?
Bil sem proti vsemu, kar so predstavljali nacisti.
Nisem tega vprašal.
Ne.
Nikoli nisem bil član stranke.
Ste vedeli za taborišča?
Ne.
Torej tega niste nikoli videli?
Izvolite.
Dobro si jih oglejte.
Še zadnje vprašanje.
Ste med vojno kdaj želeli nemško zmago?
Odgovorili ste "Hotel sem, da se konča."
Želel sem si, da bi bilo vse tako kot prej.
Pogrešate preteklost? Je to?
Pogrešam svojo ženo.
V redu.
Poklicali vas bomo.
Herr Lubert?
Lahko pridete sem, prosim?
Lahko to pojasnite?
To je von Guerard.
Ne sprašujem, čigava je.
Sprašujem, kaj dela tukaj.
Pritoževali ste se zaradi madeža, zato sem jo obesil sem.
Kaj je narobe? Vam ni všeč?
Ne gre za to. Kaj prekriva?
Vas žali?
Naslikal jo je Nemec. Vas to žali?
Tukaj je visela njegova slika, kajne?
Čigava? -Vašega Führerja.
Za vas je to tako preprosto.
Vojna se konča.
Domov odidete kot zmagovalci.
Vaša vest je čista.
Ali vaša morda ni?
Mislil sem, da vam bo slika všeč.
Oprostite moji zmoti.
Bi raje imeli kakšno pokrajino?
Morda čeden lovski motiv?
Ni mi všeč vaš ton. -Potem naju vrzite ven!
Herr Lubert. -Vrzite naju ven.
Sovražite naju.
To si želite.
Vrzite naju ven. -Nihče ni omenjal...
Lahko vas pustiva, da se boste prepirali z možem, kadar bo sploh tukaj.
Mislim, da sem slišala dovolj. -Potem naju vrzite iz hiše.
Dal vam bom razlog.
Odidite.
Bodi previdna.
Pridi.
Brez vode se ne moremo umivati.
Lepo je. Od kot imaš to?
Mojemu Angležu sem ukradla.
Vidiš to?
Veš kaj je to? Prah našega mesta.
Pepel ljudi, ki jih ni več.
Tudi nemških deklet kot si ti.
Kaj je to? -Zaporedni številki črke v abecedi.
"H" -Heil Hitler.
Kaj misliš?
Osupljiva je. -Idiot.
Jaz? -Mislila sem na mizo.
Dava Burnhama na čelo ali k Susan?
Predvsem proč od alkohola.
Ne prepiraj se z njim.
Bodi angleški.
Pogovarjaj se o vremenu.
Kaj delaš?
Občudujem tvojo obleko.
Mislim na to, kako srečen sem.
Ti je všeč?
Lahko ti je, dovolj dolgo sem izbirala.
Predstavljam si...
kakšna bi bila brez nje.
Kako dolgo jih še ne bo?
Še eno uro.
Telefon za vas, g. Morgan.
Pojdi gor.
Zakleni vrata.
Kaj je?
Pred štabom je protest.
Oprosti, ljuba moja, toda...
Zabavati boš morala goste, dokler se ne vrnem.
Potem pa pojdi.
Pojdi reševat Nemčijo.
Ne bodi taka.
Vrnil se bom takoj, ko bom mogel.
Zaželi mi srečo.
Dajte nam jesti! Dajte nam jesti!
Kaj je, stotnik? -Zaprli so ulico, gospod.
Nihče ne more ven ali noter.
Hočem popolno blokado te ulice.
Stotnik, ukažite možem, naj ne streljajo.
Prebijte se skozi!
Potrebujemo već mož!
Nazaj!
Gospod, kam greste?
Vrnite se!
Ne streljajte. Ne streljajte!
Hvala, Heike.
Naredili smo jim uslugo. Zdaj lahko odidemo.
Govorimo o vojni, v kateri ni nihče zares zmagal, kajne?
Za nas tukaj ni ostalo ničesar.
Francozi imajo vino, jenkiji razgled.
Mi pa kaj? Ruševine?
In kaj o tem misli Herr Lubert?
Ne vem. Vprašajte ga.
Priznati moram, da je to dobra kapljica.
Zahvalite se Herr Lubertu.
Moj bog, g. Lubert, kaj se je zgodilo?
Poklicala bom zdravnika. -Ne, ni treba, v redu sem.
Bravo!
Herr Lubert! Pridružite se nam!
Moj mož želi slišati vaše mnenje o nečem.
Nisem najbolj pri volji.
Vendar vseeno hvala.
Lahko noč.
Prosim vas, ne razbijajte tako po klavirju.
Bil je last moje žene.
Lubert.
Lubert, Lubert...
Umirite se. Je že v redu.
Oprostite zaradi kozarca, stari dečko. -Stefan!
Dobro opravljeno.
Zelo mi je žal.
Zakaj pa?
Jaz se moram opravičiti.
Lahko noč.
To ni potrebno.
V rani imate drobce.
Bolelo bo.
Izogibate se me.
Ali res?
Ne bi rekla.
Hotel sem se opravičiti.
Zaradi česa?
Nikar.
Hotel sem se...
a se ne bom.
Rachael...
Nehaj.
Je vse v redu?
Am...
Kaj se vam je pripetilo?
Znašel sem se v protestu.
Tam ste bili?
Nehote.
Potem veste, kaj se je zgodilo.
Prekleti ljudje so me hoteli ubiti.
Kaj je s to deželo?
Ali ne razumete, da vam skušamo pomagati?
Iti moram.
Lahko noč. -Lahko noč.
Žal mi je. Kakšna je bila zabava?
Dobra.
Utrujena sem. Gor grem. -V redu. Kmalu pridem za teboj.
Freda.
Poslušaj, imaš slučajno nekaj mojega? Da?
Ženino darilo. Notri je fotografija.
Želim, da mi jo vrneš.
Si jo morda videla?
Freda, jaz...
Dobro jutro. -Dobro jutro, gospod.
Gospod?
Gospod!
Imeli smo napad.
Bomba, gospod. V ruskem sektorju.
Jezus Kristus...
Saj je samo za tri ali štiri dni.
Do božiča bom že nazaj.
Kam odhajaš? Lahko bi šla s teboj.
Žal ne.
To je vojska, ga. Jones. -Tako je.
Oddolžil se ti bom. Obljubim.
Domnevam, da sem tega že vajena.
Šest dni.
Prosim?
Vprašala sem.
Preverila sem.
Po pogrebu so ti dali šest dni dopusta.
Nisi ga koristil.
Zakaj ne?
O tem sem se veliko spraševala in razmišljala. -Prosim te...
In potem sem pomislila, zakaj...
Mogoče mu pa ni bilo...
Rach. -...do tega.
Nisi bil tam. -Ne.
Bila je vojna. Imel sem delo.
In kaj sem imela jaz?
Ničesar.
Kaj hoćeš od mene?
Lewis...
Želim ga nazaj.
Tega ne morem narediti.
Lewis, prosim...
Prosim te, rotim te.
Ne odhajaj.
Ven grem.
Gospod. -Barker.
Tudi Michael se je tukaj vedno zmotil.
Michael.
Moj sin.
Umrl je med vojno.
2. julija 1942 je bomba zadela našo hišo
in ga ubila.
Imel je 11 let.
Zdaj bi bil tvojih let.
Ko je prihajal iz šole, je imel
prste popackane od črnila.
Ure in ure sem čistila
klavirske tipke.
Mislim...
Mislim, da...
Ne vem, če ga bom kdaj...
Ne morem.
Nikoli ne bom mogla.
Ker...
Nisem ga mogla rešiti, čeprav bi ga morala.
Bila sem njegova mati.
Ne morem...
Ne prenesem več. -Pojdi, Freda.
Ne morem več...
Ne morem.
Ne zdržim več.
Je že dobro.
Ne morem več.
Gospa Morgan?
Rada bi, da se mi pridružita pri zajtrku.
Oba.
Z veseljem.
Jutri mi pride nekdo urediti pričesko,
in će želi tudi Freda...
Freedie?
Hvala, ga. Morgan. -Zakaj?
Kaj je narobe z mojimi lasmi?
Da?
Herr Lubert. Frau Morgan.
Me danes popoldne še potrebujete?
Ne, hvala vam, Greta. Lahko greste.
To so vaši možje.
Imate odgovornega za to?
Rad bi govoril z njim.
Siegfried Leitman, bivši SS Sturmbannfuhrer.
To sem jaz. -Dobro.
Ta poba.
Ga poznate?
Ne. -Potrudite se.
Imate enako znamenje.
Mnogi od nas ga imajo.
Potem mi dajte njihova imena.
Zakaj bi to storil?
Polkovnik, zapornik ima še vedno vezalke.
Namerni spregled.
Da bi se lahko obesil.
A se niste, kajne? Ker ste strahopetec.
Ubijati pošiljate otroke.
Da. Oni so najboljši ubijalci.
Ne sprašujejo.
Vi pa si jim ne upate blizu.
Pri tem se motite.
Veste, ubijal sem mlajše od teh.
Med vojno, preden je prevzela zadeve birokracija,
sem ubil vsakega Nemca, ki sem ga lahko.
Da. -Ker sem želel, da bi bilo čimprej konec.
Tudi vi ste morilci.
Mislite, da smo pozabili?
Ste kot otrok, ki si zatiska oči pred svetom.
Toda ne bomo pozabili.
Na ulicah vam bomo rezali vratove.
Vaše žene bomo zažigali na vaših domovih.
Na vaše otroke bomo metali bombe, ko bodo spali v posteljah.
Polkovnik Morgan.
Naj vas počim? -Nein!
Zdaj pa hočem njihova imena!
Oprosti.
Ne.
Še nekaj korakov.
Še vedno je hladno.
Palcev na nogah skoraj ne čutim.
To pa ni dobro. Naj preverim.
Kaj delaš?
Samo preverjam. -Nehaj!
Žgečkaš me! -Ja, tukaj so.
Palci, stopala...
Nehaj! -Gležnji, meča...
In tvoja stegna.
Pred vojno sem v Alpah kupil nekaj zemlje.
V bližini Oberstdorfa.
Ni veliko. Samo koča, malce podobna tej.
Upam, da je toplejša.
Zgradil bom hišo.
Nekaj zelo modernega.
Pritlična hiša, na pobočju,
z jeklenim okvirjem in stekleno steno,
s pogledom na čudoviti borov gozd.
Smučaš se lahko takorekoč od praga.
Kaj praviš?
Bi lahko živela v njej?
Ne znam smučati.
Smejiš se.
Ves čas se smejim. -Najprej se nisi.
Še dolgo po tvojem prihodu...
Všeč mi je, ko te gledam takšno.
Nisem mislila, da bom lahko še kdaj tako srečna.
Potem pojdi z nama.
Saj nimaš dokumentov.
Kako boš potoval?
Dali mi jih bodo.
To je samo vprašanje časa.
To je Stunde Null.
"Ura Nič."
Trenutek za nov začetek.
So ti všeč moji lasje?
Prej je bilo bolje.
Prišla si ob pravem času.
Dovolil sem, da me je izzval. Leitman.
Ne bi smel.
Moril je otroke.
Če bi bil jaz, bi sprožil.
Sprožil bi?
Ja.
Ne, ne bi.
Ja. Ne bi.
Oče pravi, da nimam jajc za vojaka.
Da.
Oče vam je verjetno želel dati poklon.
Moških ne ustvari vojna.
Počel sem stvari, na katere nisem ponosen.
Večkrat se vprašam, kaj bi rekla žena,
če bi vedela. Kako bi gledala name.
Umakniva se s tega prekletega mraza in pojdiva domov.
Rachael.
Oprosti, ker zamujam.
Za kaj torej gre?
Potrebujem uslugo.
Luberta predolgo ocenjujejo.
V čem je skrivnost?
Kaj? -Nekaj se je spremenilo.
Moji lasje. Končno sem se odločila.
Ne.
Nekaj drugega je.
Božič.
Vedno sem oboževala božič.
Res?
Jaz ga ne prenesem.
Brez otrok pa sploh ne.
Je ta medvedek za dekle?
Da. -In...
Pa cigare?
Za mojega moža. -Ko se vrne?
Da. Ko se vrne.
Mislim, da lahko vprašam Keitha, zakaj se postopek tako vleče.
Če že vohuniš za dekletom,
jo lahko vsaj pohvališ.
Zdravo, Rach.
Doma sem.
Lewis.
Je Lubert doma?
Mislim, da je v vrtu.
Zakaj? -Moral bi se nama pridružiti.
Nazdravili bomo. Imam dobre novice.
Kaj slavimo?
Ponudili so mi novo službo.
Je bilo potovanje uspešno?
Uspešno? No ja...
Poglejmo.
Herr Morgan? Naj pripravim večerjo?
Ni treba, Greta.
Nocoj greva na regimentno večerjo.
Toda popijte z nami kozarec šampanjca.
Pridite, no.
Drugi božič. Recimo mu "ruski".
Služba? Kje?
Na Vojnem ministrstvu.
V Londonu.
Odhajava domov.
Torej?
Dobil sem dokumente. -Se mi je dozdevalo.
Čestitam. Burnham jih je očitno malce podrezal.
To je čudovito. -Da.
Ne razumem...
Tukaj nisi še končal svojega dela.
Vložil sem zahtevo. Nisem ti povedal.
Nisem ti želel vzbujati upanja.
Toda zdaj greva domov.
V imenu obeh se vam zahvaljujem.
Na nov začetek!
Bertie?
Bertie.
Oprosti.
Ta obleka ni primerna.
Kaj delaš? Spodaj je.
Povej mu.
Povej mu, da odhajaš z menoj. Nocoj.
Ne morem. -Potem mu bom jaz.
Ne, slišati mora od mene.
Isto obleko imaš. -Kaj?
Da.
Greva?
Gospod.
Rachael!
Lew. -Da?
Govoriti morava.
Polkovnik.
Samo trenutek.
General. -Kako ste?
Dobro, pa vi?
Veste, da vas bodo v Whitehallu pogrešali?
To mesto zapuščate
v boljšem stanju, kot ste ga našli.
Na zdravje.
Bilo mi je v čast.
Rachael.
Je res?
Kaj? -Da nas zapuščaš?
Ne boš tega pogrešala?
Kaj pa naj pogreša?
Osebje? -Ljudi.
Moram reči, da me presenečaš, Morgan.
Zakaj?
Mislil sem, da boš zadevo želel opraviti sam.
Nimam pojma, o čem govoriš.
Ne delaj se neumnega.
Če si tako prekleto prepričan v Lubertovo neoporečnost,
ne pošiljaj žene, da pritiska name v tvojem imenu.
Si res želiš nazaj v londonsko racionalizacijo?
Lewis bi ti gotovo odpustil, če bi se odločila ostati.
Susan. Dame. Če dovolite, bi si sposodil svojo ženo.
Prosim.
Reci mi, da se motim.
O tem, kaj si mislim...
Reci, da se mi meša.
Lewis...
Tako mi je žal.
Kako dolgo?
Ne tukaj. -Nekaj dni me ni bilo.
Kako dolgo že fukaš z njim?
Ne delaj tega. -Hočem vedeti.
Zakaj? Bo potem kaj drugače?
Hočem vedeti, ali je konec najinega zakona.
Končal se je že pred leti. Ko je umrl Michael.
Nikar ne načenjaj tega.
Ko je umrl, se je vse spremenilo.
Zakaj ne moreš tega priznati?
Zapustil si me.
Jaz sem kriv. -Ne, ne.
Jaz sem kriva.
Zakaj tega ne rečeš naglas?
Reci.
Kriviš me za njegovo smrt.
Odpeljite me domov.
Prosim, me odpeljete domov?
Usedi se v avto.
Dajte mi ključ.
-Izvolite, gospod.
Rachael, skloni se!
Rachael, drži se!
Ljubi bog. -Rachael, si poškodovana?
Si poškodovana? -Lewis.
Za njim grem.
Lewis, Lewis. -Bila sta dva strela.
Ostani v avtu. -Ampak jaz...
Hej!
Stoj! Streljal bom!
Bertie?
Stoj ali streljam!
Nikamor ne moreš!
Albert!
Freda, ne!
Prepozno je. -Albert!
Pomagajte mi! Pomagajte...
Albert!
Pridi.
Ostani z menoj.
Odpeljite ga.
Oči!
Nikoli te ne bi smel pripeljati sem.
Ne zamerim ti,
ker si želela začeti znova.
Kdo je bil fant? Freda, odgovori!
Vedno sem te varoval.
Zakaj to delaš?
Poslušaj. Moja hčerka si.
Vem, da ti tega nisem vedno pokazal.
Toda ti si najvažnejša v mojem življenju.
Pogrešam mamo.
Jaz tudi.
Toda imava drug drugega.
Vedno bova imela drug drugega.
Lewis?
Si v redu?
Kako je z njo? -Zaspala je.
On ve.
Dobro.
Zjutraj bomo odšli.
Pojdite.
Kdaj se je začelo?
Ko si mu pomagala?
Da, potem ko so ga ranili.
Zgodilo se je hipoma.
Ja.
Veš, nikoli te nisem hotel zapustiti.
Moral sem te.
Njegov obraz vidim
kadarkoli te pogledam.
In ko se smejiš
slišim njegov glas.
Vsakič ko se te dotaknem,
ga vonjam na tvoji koži.
Ti si najboljši del mene, Rachael.
Vedno boš.
Rachael?
Pripravljena?
Rachael?
Ne, ne, ne...
Z menoj odhajaš.
Potrebujem te.
Potrebovala sva drug drugega.
Saj si to si želela, ne?
Začeti znova.
Da.
Odpusti mi.
Rachael.
Oče!
Prevedel: Roman M. Za HD-BluRay Priredil: CRAZY SRBIN
Preuzeto sa www.titlovi.com