Náměsíčnost
Místo snění, jsem náměsíčný
'Cause I've lost you'
A co mám teď dělat?
Nemůžu uvěřit. že jsme skončili.
Náměsíčná řeč
'Cause I miss Já mluvím ze spaní.
While the memory of lingers like a song
Darling, I was so wrong
Noc se naplňuje mé osamělé místo
I see your face spin v mém mozku
Vím, že tě tak chci
I still...
Jdi pryč.
Řekla jsem, ať jdeš do prdele!
Haló?
Cože?
Podívej. Omlouvám se.
Můžu dál?
Proč?
Já jen... Já jen... potřebuju svézt.
Odvoz?
Svezení tvým autem, jen do města.
Díky.
Promiň.
Počasí, už je pryč. ...se tam venku zbláznilo.
Víš, kolik je hodin?
Ne.
Dáš mi chvilku?
A zavři dveře, prosím.
Díky, ale já ale nezůstanu tady nebo tak něco.
Já jen opravdu potřebuju odvézt do města.
Kape z tebe. po celé podlaze.
Ach, promiň.
Proč jsi sem přišla?
Já... nevím. Prostě jsem utekla.
Obávám se, že jsi srazila... na špatné dveře.
Moje auto zlobí. posledních pár dní.
Aha. No, um
jezdí tu nějaké autobusy? které odsud jezdí?
Ve dvě ráno ne.
Měl jsi velkou noc.
Asi jo.
Omlouvám se za to, co bylo předtím.
Chápu děti.
tyhle zasraný divoký děcka v v parku... klepou mi na dveře.
v každou noční hodinu.
Když jim konečně jdu otevřít. tak tam nikdo není.
No, to musí být otravné.
Zdá se, že jim to připadá legrační.
Nikdy jsem se doopravdy ten vtip nepochopil.
Proč si nevezmeš tu košili?
Můžu ji hodit na topení.
Ale ne. To je v pořádku. Nebyl jsem opravdu neplánoval zůstat.
Bude to trvat jen chvilku.
Vlastně, jestli máš telefon,
tak bych možná mohla zavolat auto.
To není problém. Podej mi ho tady.
Ty jsi plaval.
Jo.
Divná doba pro nemyslíš?
Předtím jsem byl na pláži. Asi jsem usnul.
Já se vždycky pletu. místo, špatný čas.
Na pláži?
Ty jsi sem přiběhl z pláže?
Jo.
Proč si nesedneš na chvíli neposadíš?
- Ale ne, to jsem opravdu nechtěl... - To je v pořádku. Posaď se.
Měl by sis ty klouby na rukou odpočinout po tom, co jsi mi rozbil dveře.
Chceš čaj nebo něco?
Ne, díky.
Ale vezmi si cigaretu, jestli nějakou máš.
Bohužel nemám.
Takže je to v pořádku, když Použiju tvůj telefon?
Potřebuju jen zavolat do auta.
Moje ubytování je nedaleko odtud.
Myslel jsem, že nejsi místní.
Jo?
No, neviděl jsem v parku.
Určitě nejsi místní, a jsi daleko za městem,
takže jsem předpokládal, že ses musel ztratit.
A taky plavání v tuhle roční dobu?
Nesnaž se mi to namluvit. že jsou tam krokodýli.
Krokodýli?
Ne.
Možná podchlazení.
I když musím přiznat.
že tahle bouřka je zvláštní.
Obvykle je tu máme v teplejších měsících.
Něco s tou vlhkostí.
Hmm.
Jsi už dost starý, ne?
Na pití? Jo. Samozřejmě. Díky.
Jen jsem doufal. že si zavolám.
Aha, přesně tak. Promiň.
Na telefonní budku. I nevlastním mobil.
Hm.
Jeden je na před parkem.
Můžu tě tam doprovodit, až se počasí trochu umoudří.
Oh, díky, ale jestli mi dáš instrukce,
můžu se tam prostě dostat sama.
Vždyť je to jenom procházka.
Oni vlastně zamykají brány po dvanácté hodině,
takže žádná auta nemohou přijet. v noci projíždět.
Světla reflektorů jsou ve správné výšce
aby se protnuly přímo záclony.
Některé stinnější obyvatelé si mysleli.
že jsou že je přepadla AFP.
To zní, jako bys měl nějaké zajímavé sousedy.
Jo, to je jeden ze způsobů. jak je popsat.
Paranoidní.
Asi jako já.
Jako každý, kdo je starý. dost na to, aby dělal věci.
v životě udělali. aby se cítil paranoidně.
No...
Hrozně moc děkuju za ručník a drobné.
Ale asi bych měla jít z cesty.
Myslím, že nemůžeš.
Tak jsem to myslel. předtím. Brána je zamčená.
Mám klíč, ale... ale musel bych jít s tebou.
Jsem si jistý, že to všechno brzy přejde a pak...
Opravdu tě nechci zdržovat.
Jsem si jistý, že najdu způsob, jak se z toho dostat.
Promiň. Samozřejmě.
Asi bych měl počkat. než mi uschne košile.
Žiješ tady dlouho?
V parku?
Dlouho.
Vyrostl jsem na pobřeží, ve dvaceti jsem opustil město.
Když jsem přišel o práci, rozhodl jsem se. Potřebuji se znovu vykořenit,
najít si nějaké místo. klidné... a levné.
Máme něco něco společného.
Co?
Nezaměstnanost.
Něco jako chronická nezaměstnanost. můj chronický stav.
Jo, no, kdysi jsem býval elektrikářem.
To mi taky šlo.
Až do chvíle, kdy jsem zapíchl šroubovák
do zásuvky pod napětím.
A za to tě vyhodili?
Ne. Ne, dal jsem výpověď.
Po něčem takovém,
strkat šroubováky tam. skutečně patří, cítil
neinspirující.
Nikdo ti neřekne, že
že strach a vzrušení jsou totožné emoce.
To je důvod, proč se lidé drží vidličky do toustovačů.
Proto se skáčou z letadel
šňupou kokain... vykrádají banky.
Přesvědčují sami sebe. že brzy zemřou.
jen aby se cítili vzhůru.
Co to vypovídá o o lidech, co myslíš?
Jak naše mozky čtou radost a nebezpečí jako totéž...
Jako populace zasraných můr.
Kde bydlíš?
U mě doma. Není to daleko odtud.
Tvůj dům?
V hotelu.
Všechno je odsud trochu daleko.
Ty jsi tu nikdy předtím nebyl?
Jste mi povědomá.
Začínáš modrat. Udělej chceš se osprchovat,
jít se zahřát?
Ale ne, vážně. To je v pořádku.
Tvoje tričko bude suché. než vyjdeš ven.
Já jsem jenom opravdu doufal, že to auto zavolá.
Vezmu tě po to přejde.
Třeseš se.
Dej si sprchu.
Telefon nikam nejede.
Jen ten první dveře nalevo.
Cože?
Je tam suchý svetr na tady na lavičce pro tebe.
Tvoje košile není ještě není.
Ty nevaříš. pro mě, že ne?
To bych neřekl. polévku z konzervy vařením.
Jen něco na zahřátí. co tě zahřeje, zatímco budeš čekat.
než ti uschne košile,
nebo se vznítí, když vím, že je to topení.
Jsi ženatý?
Ne.
Patřilo to bývalé přítelkyni.
Jestli chceš, můžeš si ho nechat.
A co ty?
Vdaná? Zasnoubená?
Ne. Rozhodně ne.
Sotva se o sebe dokážu postarat.
natož se starat o někoho jiného.
Takže jsi svobodný duch?
Volný duch... To se mi líbí.
Díky tomu je celý můj život průsery zní hezky.
Hmm.
To je to, co přineslo tě to přivedlo sem?
Sem?
Myslím obecně. Cestování o samotě vypadá...
Hloupé?
Chtěl jsem říct osamělý.
Ne, je to hloupé. To děláme všichni.
- Kdo? - Ženy jako já.
Dáváme se do hloupých situací.
a děláme, že jsme v šoku, když když nedopadnou dobře.
Někdy je to, jako bychom byly přitahovány k nešťastným koncům, víš?
Jako populace. zasraných můr.
Jsi osamělý, skrýváš až sem?
Schováváš?
Proč to říkáš?
Lidé se pohybují kolem a říkají že je to kvůli klidné čtvrti.
nebo levnější bydlení.
Ale ve skutečnosti jsou vždycky před něčím utíkají.
Jako by chyby mohly být vyhodit do kontejneru na dary.
nebo zakopané na dvorku, a je to.
Ale na tom nezáleží, kde schováš, že?
Nakonec,
všechno, co dostaneme, je různě chutnající voda z kohoutku
a nové kulisy pro naše trápení.
Víš, musím říct,
že mě překvapuje, jak jsi sebevědomý.
Některé ženy prostě chtějí obviňovat všechny ostatní
za svá špatná rozhodnutí.
Jsi v pořádku?
Ale jo. Jsem v pohodě. Jsem... jen jsem trochu unavená z práce.
Z práce?
To je moje chyba.
Neměla jsem... dobrovolně podívat nahoru.
Takže... co bylo co jsi dělal dneska večer?
Jak to myslíš?
Myslím tím, než jsem sem přišel.
Proč jsi nespal?
Moc toho nenaspím.
Proč ne?
Nevím.
Nepřichází to tak snadno. jako dřív.
Když jsi byl mladší, spánek je dobrá věc.
Tvoje sny jsou jen hloupé kreslené příběhy.
Jak stárneš, tak se to mění.
Tvé myšlenky se zaseknuté, zkažené.
Tvoje mysl
teď funguje jako jako škrábací disk
který přeskakuje... nelogicky skáče dopředu a dozadu
a přehrává pouze tvé nejméně oblíbené scény.
Večery se stávají méně o o fantazii, ale spíš o strachu.
Nekonečně lehké... vždy neklidné.
Ať už před a po na tom nezáleží
protože teď je tak... podivně přesvědčivé.
Takže se pak snažíš vyhnout spánku úplně.
To ale snění nezastaví.
Všechno prostě se stává zmatenějším,
více propletené
jako tvé myšlenky. prosakují do tvého života.
Nakonec nechceš, aby se ti něco stalo. být vzhůru nebo spát.
Jen chci být nic.
znovu nové
jako dítě.
Aby ses mohl vrátit zpátky do pohádky, které jsi sledovala
když jsi byla malá.
Děje se něco?
S jídlem?
Ale ne. To jen... Je to horké.
Říkal jsi, že brána je zamčená.
Když zamknou park na noc zamknou.
jak jsem se dostal dovnitř?
Chtěl jsem se zeptat. na to samé.
Řekl jsi někomu, že že sem jdeš?
Přijít sem?
Neřekl jsi to. nikomu, kde jsi?
Ne.
Proč?
Řekl jsem ti to.
Ty děti
po celou noc.
Jak daleko jsi říkal, že ten telefon je?
V tomhle počasí je to moc daleko.
Zvláštní, že?
Že obloha může být v jednu chvíli jasná,
a vzápětí tak zuřivá.
Sleep-ta-a-a-lk
Zvláštní.
Větev stromu musí mít foukla do elektrického vedení.
To, nebo je něco zaplavené.
Tak jako tak...
Myslím, že budeme že tu nějakou dobu budeme.
Jak to myslíš?
Když vypadne proud. znamená to, že celý park nefunguje,
a to znamená, že nefunguje telefon. a tím pádem nejspíš i telefon.
S tím toho moc nenaděláme. pokud je to tak.
Dobrovolně bych šel zkontrolovat hlavní odpojení venku,
ale mám trochu strach. obout si boty.
Panebože. Jsem takový idiot.
Já... já se moc omlouvám. Já to uklidím.
- To je v pořádku. - To jsem nechtěla.
To je v pořádku.
Jen si z tebe dělám legraci.
Víš, můžeš odejít.
Jestli chceš, můžeš jít.
Byla to jen polévka.
Můžeme resetovat obvod? jistič zevnitř?
Pojistky.
Tohle je stará elektroinstalace.
A můžeme to zkusit, ale jak jsem řekl.
Myslím, že budeš že tu ještě chvíli budete.
Víš, tohle mi připomíná na dobu, kdy jsem byl dítě.
V naší chatě vypadl proud.
Táta byl na mrtvici...
Máma byla... kdekoliv.
Táta a já jsme měli společný pokoj.
Takže celou noc Nespal jsem.
Jen jsem ležel a poslouchal,
a čekala, až se jeho ventilátor že se vybije baterie ventilátoru.
Jako dítěti mi to nahánělo hrůzu.
Podrž mi to.
Můžeš mi podat šroubovák?
Díky.
Nic není v háji.
Celý park musí být mimo provoz.
Krvácíš.
Cože?
Záda.
Já-já ti něco přinesu.
Rád bych odešel hned.
Brána je zamčená.
Najdu cestu ven.
Děkuji.
Vezmu tě tam, až až se počasí umoudří.
Našel jsem balíček karet.
Myslel jsem, že by se hra mohla zabít čas.
Znám jen jednu. Je to jmenuje se "Kecy".
Ty jsi ji hrál?
Upadla mi tady náušnice?
Cože?
Vzal jsi mi náušnici?
- Žádná z nich není tvoje. - Tak čí jsou?
Myslím, že jsi asi zmatená.
Proč se díváš v mých pilulkách?
Jen se snažím přijít na to. co se tu vlastně děje.
Co si myslíš. se tu děje?
Byl jsem s tebou celou celou dobu. Nevzal jsem si...
Rád bych teď odešel.
Tak mě nech vzít si bundu.
Sama.
Budu potřebovat klíč od dveří.
Protože jsi zamkla zamkla, že?
Když sis myslel. že je tu někdo jiný?
Myslíš, že jsem že jsem tě tu zamkla?
Podívej.
Moc ti děkuju za tu sprchu.
a jídlo a ale...
Chci jít domů, jo?
Domů.
To jsou ale divná slova.
Proč?
Do hotelu.
Takže jsi místní, nebo jsi turista.
Co z toho?
Co jsem udělal že jsi smutný?
Nic. Neudělal jsi nic. nic neudělal.
Ne, chci to vědět přesně. kde jsem udělal chybu.
Nemohl jsem řídit. tě řídit. Je to tak?
- Ne, o to nejde. - Nechal jsem tě zahřát.
Dal jsem ti jídlo,
něco k pití, někde přespat...
Nenechám tě cítit vinu. abych zůstal.
A teď mě kurva pusť ven.
Úžasné.
Víš?
Přijde mi to zajímavé. jak vy lidi...
"Vy lidi"?
Jak si zvete do mého života
a pak se chováte jako Já jsem tě sem přitáhl.
Proč? - Chci jen...
Čím jsi tak výjimečný?
Kdo vlastně kurva jsi? Odkud jsi přišel?
Co tady děláš? - Jen se chci dostat...
Co vlastně jsi? dnes večer děláš?
Můžeš mi to říct?
Jen chci ten zasranej klíč!
Není zamčeno.
Můžeš jít.
Nalil bych ti dalšího panáka, ale... ale ještě ses nedotkl svého prvního.
Mám pěkný pár běžeckých bot v prádelně,
kdybys hledala kam to vyhodit.
Dobře.
Dvě esa.
Jedna dvojka.
Jedna trojka.
Dvě čtyřky.
Jedna pětka.
Mimochodem, jmenuji se Patrick.
Dvě šestky.
Vypadáš opravdu povědomě.
Jsi si jistý, že jsme se ještě nikdy nesetkali?
Myslím, že ne.
Jsem si jistý, že všichni začínáme v určitém okamžiku vypadat stejně.
- Komu? - Holky v barech.
Já to nechápu.
Já jen říkám, že my všichni začneme splývat
v určitém okamžiku splynout.
Nejsme jedineční, jak jsi říkal předtím.
Všichni jsme jen před něčím utíkají.
Myslím, že jsi to vlastně říkal ty.
Tři sedmičky.
Jedna osmička.
Tak co ty? Ty něco předbíháš?
Nejspíš... v nějakém smyslu.
Nic nelegálního,
i když nemůžu slíbit totéž
za spoustu mých sousedů.
Nic neříká, že se schovávám."
než překlepy své vlastní falešné jméno.
Vážně?
"Maria", psáno M-A-R-E-Y-A-H,
žije v karavanu "u hlavního vchodu.
Sdílí ho se svým s přítelem, "Camera,"
což mohu jen hádat, že to byl pokus
na jméno Cameron nebo možná Camaro, jako to auto.
Také mají společné příjmení Park,"
čímž jsem si docela jistá, že si vypůjčili z nápisu
na cestě sem dolů.
Jedna devítka.
A co ty?
Před čím se schováváš?
No, já nejsem zločinec, jestli pokud se ptáš na tohle.
Ehm...
Nejspíš z reality.
Části sebe sama, které nemůžu vystát.
Proto mi bylo pět tequily v hospodě.
než začalo pršet.
Když budu pít dál, nejspíš... taky špatně napíšu svoje jméno.
Myslel jsem, že jsi říkal že jsi na pláži.
Promiň?
Říkala jsi, že jsi usnula na pláži, než jsi sem přiběhl.
No, usnul. Já-já jsem spala.
Jednu desítku. - Kecy.
No... teď už mi nebudeš věřit.
Tak to jsme si kvit.
Jak to myslíš?
Lhal jsem.
Nemyslím si, že jsi že mi to máš říkat.
Ten svetr, co máš na sobě?
Říkal jsem ti starý ho tu nechala stará přítelkyně, ale...
Ve skutečnosti patřil mé ženě.
Potkali jsme se na benzinové pumpě.
To není zrovna romantické. příběh, já vím, ale...
Šel jsem dovnitř zaplatit benzín.
Vidím ten nepořádek.
samé vlasy a řasenka, jak sedí u dveří.
Byla úplně naštvaná.
úplně sama, brečela a třásla se.
Požádala mě o o balíček chipsů.
Nejdřív jsem si myslela, že že je bezdomovec, ale...
Ne.
Měla čisté oblečení, a měla čisté vlasy,
tak krásné.
Dlouhé tmavé vlasy.
Urazila toho chlapa. za pultem.
Nechtěl ji obsloužit.
Tak jsem šel dovnitř, zaplatila jsem za benzín.
Vyšla ven se dvěma balíčky chipsů a lahví coly.
Když mě uviděla, tak jako bych byl...
Otec Vánoc, jo?
Seděli jsme před benzinovou pumpou a jedli jsme spolu,
dokud nás obsluha nevykázala.
Nejlevnější a nejúspěšnější první rande, které jsem kdy měl.
Je zvláštní, jaké věci které tě k člověku přitahují.
Pro mě to nebylo vzhled. Bylo to
že byla sama.
To je vzácná věc. vidět krásné lidi
takhle sami.
Svět obvykle dusí s hlasitými přáteli
a následovníky, vždycky hemží a povykují.
Ale ona byla sama
nevšímavá k vzácnost, kterou je.
Byla.
A sakra. Promiň. Sundám si to.
Ne, ne.
Rád si nechávám její věci. v domě.
Malé připomínky, víš?
Smutné, zasrané, hrozné připomínky. Nemůžu se na ně dívat.
Prostě jsem neviděl nikoho. v tom svetru od ní.
Abych byl upřímný, neviděl jsem. někoho ve svém domě od ní.
Jak zemřela?
Předávkovala se.
Můžu ti něco říct, aniž bych že si to špatně vyložíš?
Líbilo se mi tvoje společnost dnes večer,
a nemyslím to jinak než teď jsem to řekl.
Jestli máš pocit, že jsem tě zdržoval déle, než bylo nutné
no, je to čistě jen kvůli konverzaci.
Já toho moc nechápu. nikde jinde.
Je hezké, když si člověk může zkrátit s někým cizím.
Líbí se mi, jak mě teď vidíš.
Zbrusu nový
bez všech těch dalších kousků.
které dělají člověka komplikované a ošklivé.
Víš, co tím myslím?
Teď nevím, kde jsi dnes večer přišel.
nebo jak se ti podařilo se sem dostat.
Ale vím, že jsi mi lhal.
Je příliš pozdě v noci,
a jsme příliš daleko od pláže, abychom mohli chodit bosí.
Ale mně je to jedno.
Poprvé za poprvé po dlouhé době cítím.
vzhůru.
Takže děkuju.
Bouřka nebo ne,
vezmu tě do telefon, kdykoli budeš chtít.
Tři jacky.
Lžeš.
Myslel jsem, že začínáme věřit jeden druhému
na chvíli důvěřovat.
Do prdele!
Ááá!
Aahhh! Aahhh! Aah!
Aahhh!
Aah!
Aahhh!
Pomozte mi! Prosím, pomozte mi!
Pomoc!
Aah!
Pomozte mi!
Aah! Ne!
Aah!
Hej!
Otevři pusu. Otevři ji!
Polkni.
Polkni!
Aahhh!
Pomoz mi!
Aahhh!
Co to děláš...
Když jsem otočená zády?
Na co myslíš?
Hrajeme si na tyhle scénáře pořád dokola?
Chci tě mít ve svém mysli jako ve filmu,
představovat si, co holky musí cítit
snažím se vás pochopit
pochopit tento vzorec v němž jsme se ocitly.
Viděl jsem ji před benzinem. dnes večer.
Požádala mě o balíček chipsů.
Nic jsem neřekl. dokud na mě nepromluvila.
Požádala o jídlo.
Chtěla svézt.
Co si o tom mám myslet?
A ty, jak boucháš na ve dvě ráno na moje dveře,
a prosil, abyste šel dál.
To je divné.
Tak divné.
Ale to není náhoda.
Tohle je volba.
tvoje volba.
A ze všech dveří a všech domů,
jsi dnes večer zaklepal na ty moje.
Co jsi mi dal?
To samé, co měla ona.
Říká se tomu GHB.
Jdi ode mě pryč. Bude mi špatně.
Pět mililitrů ti udělá "závrať a vyschne ti v ústech.
Tři promile, tvůj svaly se vypnou.
Šest promile by tě zabilo. člověka za 20 minut.
Měl jsi osm.
První holka, já si sotva pamatuju.
U pláže byla bouřka.
Zaklepala mi na dveře auta.
Myslím, že turistka.
Měla tetování na žebrech.
Něco jako tepová čára, tlukot srdce.
Viděl jsem, jak se třepotá.
A viděl jsem, jak se zastavilo.
Ty obličeje se mi pletou, ale
ale ty drobné detaily se zapomínají hůř.
Čekal jsem na sirény,
blikající světla v mém okně.
Ale nepřišly.
A nikdy nepřijdou.
Víš, co se stane, když Dělám přesně to, co bych neměla?
Dostanu odměnu.
Roky jsem se držel se od toho držel dál.
Ale tady jsi
v hodině jiné dívky.
To je zvláštní, nepřirozené načasování.
Díky tomu si uvědomuješ, že že jsme úplně sami.
A jestli se něco děje tam něco je, tak se to nedívá.
Nemůžu dýchat.
To špatné chování je mýtus.
Prosím, Bože.
Bůh není skutečný.
Jediná věc, která se tomu blíží.
je ten malý hlas ve tvé hlavě.
Ale když ho dokážeš ignorovat,
pokud ho dokážeš odložit, můžeš můžeš dělat, co chceš.
Pokud ho dokážeš ignorovat
můžeš ignorovat hlas Boží.
To je všechno.
Žádné pohromy ani nemoci.
Žádné vězení ani oheň.
Žádné následky.
Jen malý hlas.
Náměsíčnost
Místo snění, jsem náměsíčný.
'Cause I've lost you'
A co mám teď dělat?
Nemůžu uvěřit. že jsme skončili.
Náměsíčná řeč
'Cause I miss Já mluvím ze spaní.
While the memory of lingers like a song
Darling, I was so wrong
Noc se naplňuje mé osamělé místo
Každou noc vidím tvou tvář
Já vím.
Tak moc tě chci
Stále tě miluji
A přivádí mě to k šílenství
Je mi to líto.
Počasí, to je pryč "Venku se zbláznilo.
Co jsi mi koupil?
Aahhh!
Aah! Aah!
Aahhh!
Víš, tohle mi připomíná něco mi to připomíná.
Víš, tohle mi připomíná na dobu, kdy jsem byl dítě.
Do prdele!
V naší chatě vypadl proud.
Táta a já jsme měli společný pokoj.
Jen jsem ležel a poslouchal.
Čekal jsem na jeho ventilátor. aby se vybil.
Tati?
Ááá!
Aahhh!
Viděl jsem ji před benzinovým dnes večer.
Nepamatuji si její tvář.
Požádala mě o o balíček chipsů.
Dlouhé tmavé vlasy, přátelský úsměv.
To stačí.
Nemysli si, že jsem...
Jsem paranoidní.
Vždycky se bojím. že mě někdo sleduje,
že mě někdo sleduje domů.
Musel jsem se natáhnout na gauč.
Zase jsem v pasti, ale nemohla jsem spát.
Jsem unavená. Je to čím dál horší,
Spirála stoupá, kroucení, obav. Pšššt!
Náměsíčnost.
Každou noc jsem náměsíčný.
Ááá!
Aah-aah!
Kdy přestanu?
Kdy ten pocit zmizí?
Ne.
Myslel jsem, že chceš být ničím.
Zase nová. Jako dítě.
Pij, pij, pij, pij, pij, pij, pij, pij, pij,
pít, pít, pít, pít, pít, pít, pít, pít, pít, pít,
pít, pít, pít, pít, pít, pít.
Nemůžeš to ignorovat věčně...
Pij, pij, pij, pij, pij.
Ten hlásek.
Hlásek, hlásek, hlásek, hlásek,
ten malý hlásek, hlásek,
malý hlásek.
Napij se! Napij se!
Bude chladno, tak se ujistěte...
Ne! To je ono.
Mám tě, podivíne!
Zasranej čurák!
Ten chlap je takový...